Foto: V.J.
Srbija
Od lepote lokvanja Tomislava Paunkovića zastaje dah! Njegova porodična oaza cveta njihovom ljubavlju! (VIDEO/FOTO)
Ugledni slikar, Tomislav Paunković i njegova supruga Bojana, već punih 40 godina žive na dve relacije. U austrijskom gradu Jungholzu borave godinama , jer Tomislav tamo ima svoj umetnički atelje u kome nastaju umetnička dela koja krase mnogobrojne galerije širom Evrpe.
Ipak, nostalgija vuče pa su nekako Toma i Bojana najsrećniji kada se leti vrate u Srbiju. Na prelepom imanju u Gamzigradskoj Banji, pre desetak godina iz Austrije su doneli lokvanje, koje ovaj umetnik sa posebnom ljubavlju gaji u reci Timok ali i u svojoj maloj porodičnoj oazi.
- Inspirisao me je Mone kada sam boravio u Francuskoj na jednoj od izložbi. Video sam lokvanje i rekao ovo ja moram da imam. I želja mi se ostvarila. Oni su pored svega ostalog u čemu uživam a plod su, netaknute prirode, moja najveća ljubav i preokupacija.
U ovom našem malom carstvu ima svega. I povrća, voća, cveća ,lokvanja. Nisam u prvom trenutku ni slutio da ću u njima uživati gledajući ih na Timoku, već u svom dvorištu u maloj barici mojoj oazi u kojoj ima svega.
Ali eto, oni su sada atrakcija za sve putnike namernike ali i slučajne prolaznike, koji se žele uveriti da je to dar prirode a ne plastika, veli ponosno Toma koji napominje da ih ima svih boja, ali mu je nadraži žuti lokvanj.
- To su barske biljke, prelepih cvetova, puderastog mirisa, koje daju posebnu draž, treba ih voleti i uživati u njima. Nisu zahtevni za održavaje i ja svakodnevno uživam gledajući taj prelep prizor procvetalog Timoka, kaže Toma po kome je i deo plaže dobio ime - Plaža kod ,,Tominih lokvanja,,.
Uz njega je i supruga Bojana, koja je takođe veoma privržena ovoj biljci. Ona suprugu pomaže u svemu kada su lokvanji u pitanju ali se bavi i ostalim baštenskim cvećem.
I baš kako predanje kaže, svakoga jutra lokvanj otvara svoj cvet i suncu daruje ljubav, to traje do kasnih popodnevnih sati kada se cvetovi zatvaraju i ljubav čuvaju do jutra i novog svanuća. I tako sve od juna pa do oktobra beli, žuti, roze, ciklama, Tomini i Bojanini lokavanji na Crnom Timoku, ostavljaju posetioce bez daha. Ne može se reći to je negde tamo daleko. već tu, na Istoku Srbije, kraj Zaječara.